Ez már dzéta veszélyességi szint, vagy akár epszilon.
Nem ismerem ezt a szintrendszert.
Kampets szervezete gyorsan bővül.
És még többen esnek éber kómákba.
Állítólag mind arra panaszkodtak, hogy merev a nyakuk.
Van rá esély, hogy ez a program következménye.
-Constance miért… mosolyog? -Kampets csinálta.
Gyanúsan kedves velem.
Csak legyenek ismét önmaguk!
Garrison jegyzetfüzete?
Ha valaki vissza tudja fordítani a hatást, az ő.
A Wetherall Világnézetmosó.
Sokkolhatja a szem fényreceptorait.
-Beindíthatja az agy visszaállását. -Fordítsa el a gombot!
Nem forgatta el időben a gombot.
Azonnal el kell távolítanunk Kampetset.
Szép adag alkonyzöldjét kapott. Órákig kitart.
Jó, mert hosszú út áll előttünk.
-Ott. -Mi az? Tudnál pontosabban fogalmazni?
A kézfánál balra.
-A minél? -A kéz alakú fánál.
A kézfa. Milligan, balra, balra!
Bocsánat. Elragadtak az érzelmek.
-Ez egy védett ház? -Potenciálisan.
Nocsak, nocsak!
Szervusz, anya!
Anya? Jó ég!
-Ez csodálatos! -Ez csodálatos!
Szia, Kettes!
-Kettes? -Kettes az igazi neve.
Örülök, hogy még felismerlek.
Anya nagyon bátran viselte, hogy elhagytad.
Nagyon bátran.
Emberek, bemutatom a családomat.
Ő az anyám, Rowena.
-A húgom, Charity. -Örvendek.
És az öcsém…
A húgom, Charity és Balta néni.
Mindkettőjüknek örvendek.
És az öcsém… Egyes.
Egyes? Kettes?
Szóval, miért másztál ide vissza?
Mire van szükséged?
Szükségünk van…
a segítségedre.
Ügyelj rá, hogy a többiek ne maradjanak le! Húzós helyzet lesz.
-Engedélyezem. -Igen, rajta!
Ez felesleges.
Ideiglenes igazgatóként az én…
-Önjelölt. -Nem hivatalos.
Vezess tovább, Erika!
Engedélyezem.
Megszöktetek egy feltalálóval?
Egy gonosz feltalálóval, igen.
És elhoztad a házunkba?
-Hol az a fickó? -Vagy nő.
Valójában ő a testvérem, és szerintem a gonosz kicsit túlzás.
De hadd mondjam el, hogy nagyon büszkék lehetnek Kettesre.
Ő az egyik legjobb emberi lény, akit ismerek.
-Csodálatos. -Valóban.
Megkönnyebülés hallani, hogy a nővéremnek végre vannak barátai.
-Egyes! -Csak őszinte voltam.
Kedves volt hozzád. Ne ugorj a torkának!
-Persze, hogy az ő pártját fogod. -Már megint kezdi!
-„Egyesnek” nevezett el. -Igen.
-Te vagy a legfiatalabb! -Szép hangzású név. Megtetszett.
Szállásra van szükségünk. Egy búvóhelyre. Vadásznak ránk.
Kézenfekvő.
-Szóval ilyen a családi élet? -Úgy tűnik.
Újra kell építenünk a Világnézetmosót.
Ki tudja, mennyi idő, míg Constance és Mr. Benedict lefagy.
Alkatrészek, elektromos szerszámok kellenek.
-Vannak szerszámaink. -Istenem!
Alkatrészek is.
Figyelmet kérek!
Úgy döntöttem, maradhattok.
De meg kell dolgoznotok a kenyérért.
Nagyon le vagyunk maradva a bővítéssel.
Már 17 hálószobás a ház, anya.
Mi magunk bányásszuk a követ.
Időigényes, de nagyon jó érzés.
Ez olyan sok mindent megmagyaráz.
Ki kell szednünk Kampetset a kocsiból.
Jó nézni, ahogy sürgölődtök! Sok a munka.
Elkelne egy kis segítség. Neked készítjük.
Miattam ugyan nem kell.
Lehet, hogy órákon belül kómába esel.
Csodásan érzem magam.
Jobb lencse kell.
A fénytükröző, -törő és -továbbító dolgok abban a szekrényben vannak.
Itt azok, amik összekapcsolnak, összekevernek és körbevesznek.
Ott pedig…
a szegek.
Mi lesz, ha felébred Kampets?
Mr. Benedict biztos benne, hogy észhez tudja téríteni.
Persze, hogy ezt mondja. Boldog.
Legutóbb sem sikerült.
Nem értem, hogy állíthatná meg azzal, ha beszél vele.
Márpedig meg kell állítanunk.
Gonosztevő.
-De Mr. Benedict… -Meg akarja menteni.
Igen.
Talán meg kell mentenünk a gonosztevőt, ha tudjuk.
Talán csak így győzhetünk igazán.
BEMUTATJUK: TONI GIANNI VILÁGBAJNOKSÁG
FAVÁGÓ-VILÁGBAJNOK
Hogy érzed magad?
Te jó ég!
Inspirálva.
És elárulva.
Mi?
Begyógyszereztél? Kiütöttél?
Fúvócső.
Milyen primitív! Ez nem méltó hozzád.
Úgy éreztem, ki kell hozzalak onnan.
A hívőktől és a bólogató Jánosoktól.
Nathaniel, amit művelsz…
Segítek az embereken. Rajtad is segítettem.
Nem, ez mesterséges.
És igen, bár nagyon jó érzés, igazából senkin sem segít.
Sőt, meglehetősen ártalmas.
Az emberek lefagynak, katatóniába esnek.
Nincs konkrét bizonyíték arra, hogy a módszerem az oka…
Láttam. És tudom, hogy te is láttad. Csak tagadod.
Nem gondolsz senkire.
Neked ez még mindig az irányításról szól.
Ugyan már! Nem ismersz olyan jól, mint hiszed.
Hát, azt hittem, igen, de lehet, hogy tévedtem.
Akárhogy is, nem hagyhatom, hogy folytasd.
De nincs választásod.
Az embereim már úton vannak.
Sosem találnak ránk. Nagyon elhagyatott helyen vagyunk.
Tizenhat kilométerre a francia határtól, Luxemburg délnyugati részén.
Azt hiszed, nem készültem fel,
hogy nem kutattam ki minden lehetséges lépésedet?
Inkább 20 kilométer.
Akkor az plusz öt perc nekik.
-Mi az? -Mi?
-A nyakad. Mi a baj? -Semmi.
Az embereid letepertek…
-Mióta fáj? -Pár napja. Mit számít?
-Ne tereld a témát! -Ez a téma. Csak kérdezem.
Mióta tart ez?
Nicholas!
Nicholas?
A TITOKZATOS BENEDICT TÁRSASÁG
TRENTON LEE STEWART AZONOS CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
Úgy tűnik, jó csapatot találtál.
Örökbe fogadtad valamelyik gyereket?
Nem.
Kedvesnek tűnnek.
Árvák?
Érzem, hogy az árvák mennyire értékelik, hogy léteznek szerető otthonok.
Gyakran tűnődtem azon, hogy boldogulsz a kinti világ kaotikus rémálmában.
Annyira nem kaotikus.
Legalábbis normális időkben. Most éppen elég kaotikus.
Jó lett volna hallani felőled.
Soha nem veszed fel a telefont. Soha.
Csak idegesít!
Mindegy, nincs idő fecsegni. Sok a munka.
Jó kis kalapács.
Neked tartogattam.
Köszönöm.
Nekem nem jó az egyensúlya.
Szerintem jobban illik a te fura hadonászásodhoz.
Köszönöm.
Egyébként küldtem leveleket is.
Visszaírhattál volna.
Nem fogok kémkedni a lányom címe után.
Rá van írva a borítékra.
Van, aki boldog itt.
De nem mindenki.
Te sosem akartál elmenni? Soha?
Túl sok itt a tennivaló.
És bár tudom, hogy ezt hiszed, a más nem egyenlő a jobbal.
Normális, ha világot akar látni az ember.
Új emberekkel találkozni.
Új emberekkel. Szörnyű fontossági sorrend.
Gondolom, szerinted a legfontosabb
egy börtön építése kihasználatlan hálószobákból.
Mondhatok valamit?
Valami elmetrükkre készülsz?
Ha lenne egy évtizedem, meg tudnám oldani.
De védelmi előkészületeket kell tennem.
Van térképe a birtokról?
Persze, van egy részletes térképem a birtokról.
Az előcsarnokban van, bekeretezve. Leveheted onnan.
Egyes majd megmutatja.
Semmi gond.
Egyes,
ez az életmód nem fojtogat?
Nem!
Épp az URH-n beszéltem.
Remek mód a kapcsolattartásra, de közben itt vagy.
Az egész világ elérhető.
Amúgy az öreg Vandenpuig jó fura dolgot mondott.
A faluban kérdezősködnek rólunk.
Még több új ember.
Szürke emberek.
Ránk találtak.
Milligan!
Nicholas?
Fel kell ébredned! Ébredj fel!
Tudom, nagy a rendetlenség, de próbáljuk…
-Nincs rá idő. Jönnek a szürkék! -Jó. A birtok védhető.
Sok ötletem van, de mindenkire szükségünk lesz.
-Értem. -Rendben.
Mi szükség a konfliktusra?
Oké. Mindenkire, kivéve talán Constance-t.
Nagyon jól jönne most az elméje ereje.
-Meg fognak támadni. -Kate!
Ez nem megy akarattal.
Egyszerűen csak megtörténik, és ez nekem teljesen jó.
Ragacs, Reynie, Kate, Dipika! Dolgunk van.
Constance, a saját biztonságod érdekében menj vissza a házba!
Talán inkább sétálok egyet.
Van bent egy csodás, 2000 darabos kirakós.
Érdekes.
Kérlek!
Kérlek, nem tudom, mit tegyek.
Vissza kell térned.
Igazad volt. Ez az irányításról szólt, mindig is arról szólt.
És igen, tudtam, hogy nem helyes.
De azt hittem, ha meggyőzlek, hogy jó dolog,
akkor azt hiszed, én is jó vagyok.
Vissza kell jönnöd. Rendbe kell hoznod ezt, minket.
Rendbe kell hoznod a dolgokat.
Szeretlek, Nicholas.
Bárcsak hamarabb eljutottunk volna idáig!
Csak színlelted?
Azt hiszem, mindjárt megvan.
Az meg mi?
Három kocsi tart erre.
Remélem, készen állnak.
Csapda! Csapda!
Az egyik átjutott.
Miért?
Csak így győzhettelek meg, hogy azt hitted, elvesztettél.
Hogyan?
A gyerekek készítettek egy eszközt, ami visszafordította a boldogságot.
Mielőtt elromlott volna, valójában helyrehozott.
Csak úgy döntöttem, titokban tartom.
Ördögi terv. Elismerésre méltó.
De ez semmin nem változtat.
-Nem hiszek neked. -Nem?
Ha nem is ismered be, amit az előbb éreztél, az valódi volt.
Valóságosabb, mint bármi, amit te létrehozhatsz.
És akár boldogság, akár szomorúság, akár bármi más volt,
igazi érzelem volt.
És ez nélkülözhetetlen.
Ezt érzem végre, most, itt előtted állva.
Jó és rossz érzelmek örvényét,
és ez értékesebb nekem, mint az arany.
És sajnálom.
Mit?
A fúvócsövet. Tudom, hogy fájt.
Itt vannak.
Ő a lányom!
-És bár nem tökéletes… -Irreleváns.
…én sem vagyok az!
Ez egy kétirányú utca!
Tökéletesen mondtad, gyönyörű fiam.
Vissza!
Ez az én otthonom.
Állj!
Leállni!
Mindenki álljon le!
-Mi? -Nem értem.
Azért jöttünk, hogy megmentsük önt, uram.
Nem, nem menthettek meg. Már szükségtelen.
A testvérem megmentett.
-Uram? -Igen, segített belátnom, hogy…
talán rossz megközelítést alkalmaztam.
És ha azt mondanátok, sosem mondanék ilyet,
magam sem gondoltam volna, de ez van.
Szabadon mehettek megtalálni a saját utatokat.
Ennek semmi értelme.
Biztosan valamilyen kód.
-Kódban pislog? -Azt hiszem, igen, kódban pislog.
Felmentelek titeket a szolgálat alól.
-Azt mondja, ne higgyünk magának? -Nem.
Nem, én… Állj!
Jackson!
Az ajtó nyitva áll.
Kérlek, fedezd fel, ki vagy valójában!
Azt javaslom, találd meg a saját boldogságodat!
Mindannyian megérdemeljük ezt.
Én…
-Én… -Én…
-A filozófiája tovább él! -Ön nélkül is!
Nem akarom.
Én…
Nem vagyok a szavak embere.
Megyek, megnézem Constance-t.
Én mit tehetek?
Mennyire ügyes?
Nem értem a kérdést.
Fogjon egy kalapácsot!
Készen van.
Mr. Benedict! Kettes!
Így találtam rá.
Én vagyok a felelős ezért.
Úgyhogy helyrehozom.
Nem.
Együtt csináljuk.
Gyerünk már! Biztos van megoldás.
A vakus doboz tényleg nem működhet?
Igen, az orvosom próbálkozott hasonlóval.
Csak azelőtt működik, hogy ilyenné válnának.
De talán ha behelyeznénk egy elektródát
a homloklebeny jobb oldalába…
A bal oldala teljesen működésképtelenné válna.
Hát, lehetne rosszabb is.
Tudom. Tudom.
De végül is ez mechanikai folyamat volt,
hasonló lehet a megoldás.
-És ha nincs megoldás? -Ez sokat segít.
Úgy értem, mi van, ha a megoldás érzelmi?
Szkeptikus vagyok.
A módszered mesterséges boldogságot hoz létre, igaz?
Mi lesz az igazi boldogsággal?
-Az igazi örömmel? -Semmi.
Pontosan. El van ásva, le van zárva.
Feldolgozatlan, annyira, hogy kiégeti az útvonalat,
és a végén nem érez semmit az ember.
Azt javaslom, építsük újjá ezt az utat!
A boldogsághoz visszavezető utat.
Hogyan?
Szóval…
Akkor mit csináljunk?
Azt próbáljuk elérni, hogy Constance ismét érezhessen boldogságot.
Vagy bármit.
És mivel ti vagytok azok, akik a legfontosabbak neki,
ti hárman tudtok a leginkább segíteni.
Visszatérve az eredeti kérdésemhez: Mit csináljunk?
Adjátok önmagatokat! Beszéljetek hozzá!
Belőletek merít boldogságot.
-Tényleg? -Igen.
Hé, Constance! Gondolom, hallasz minket, ugye?
Nézd, nem mindig vagy a legkedvesebb ember…
-Kate! -Mit csinálsz?
Most érek a lényeghez.
Vagyis hogy a könyörtelen mogorvaság ellenére
valójában mindannyian szeretünk veled lenni.
Következő!
Emlékszel, amikor az agyaddal tönkretetted a Suttogót?
Az jó móka volt, nem? A régi, szép idők.
Szóval…
Legyen még több emlékünk!
Barátság? Nevetés? Móka?
Csak kellemes szavakat sorolsz.
Constance, szükségünk van rád! Kérlek! Szeretünk.
Ettől nem lesz boldog.
Csak bosszantjuk.
Talán ez a megoldás.
Mit szeret Constance mindennél jobban?
-Sértegetni minket? -Pontosan.
Ez teszi boldoggá.
Így mutatja ki a szeretetét.
A szokásostól eltérő, de igaz.
Szóval vegyük rá, hogy sértegessen!
-Nem tud beszélni. -Most nem.
De mi lenne, ha ellenállhatatlanná tennénk?
Ha például azt mondanám, mennyire szeretem az öleléseket,
szerintetek meddig tudna ellenállni?
Szembemegy a természetével.
Constance!
Imádom az öleléseket. Imádom.
Láttátok az új német maglev vonatok festését?
Kék függőleges csíkok. Eszméletlen.
Tudod, miért olyan jó a vödröm?
Nem azért, mert valami érzelmi szükséglethez köthető.
Mindössze egy teljesen logikus felkészülési mód.
-Gyerünk! -Hé, Kate!
Ki a kedvenc rímköltőd?
Csak egyet választhatok?
Mindet imádom.
Az erdő szép, mély és hangtalan
De engem köt az adott szavam S hogy alhassak, még messze van
A siker annak édes Kit kerül a siker
Megbecsülni a nektárt Ahhoz szomjazni kell
Csöndben ne lépj az éjszakába át
Dúlj-fúlj, ha megszakad a napvilág
„Ha március fagyának erejét
április langy esője veri szét.”
Tudod, mit szeretek a legjobban a világon?
Még az ölelésnél is jobban?
A nagy, élénk, pazar
kötött mellényeket.
Inkább leszek kómában, mint hogy ezt hallgassam.
Visszatért.
Constance!
-Istenem! -Ne, ne!
Ne ölelgessetek! Ne ölelgessetek!
Ne…
Köszönjük a segítséget.
Köszönjük, hogy elbúcsúzol, mielőtt újra elhagysz minket.
Szerinted elhagyás, ha elbúcsúzik?
Mondok valamit.
Látogassatok meg Stonetownban!
Megmutatnám a másik otthonomat.
-Itt hagyhatnád Balta nénit. -Nem.
Akkor talán egy élvédővel?
Meglátjuk.
Ó, jó napot!
Szép napot!
Nos,
vissza a telepre?
Ó, igen.
Ezzel és amit Constance-szel kitaláltatok, nekünk…
megvan a sablon a megoldáshoz, úgyhogy…
Munkához kell látnom.
Jó, hogy visszakaptalak.
Igen.
Azt hiszem, kicsit kisiklott az irányítás a kezeim közül.
A legjobbakkal is megesik.
Akkor is, ennek a szervezetnek több irányító kell.
Szóval, ha hajlandóak rá,
szeretnék vezetői szerepet adni mindkettőjüknek.
Örömmel.
-Ó, úgy öt hét múlva. -Mi?
Öt.
Ez olyasmi, amire én nem vagyok meghívva, vagy…
-Nem. -Nem?
Kate,
örömmel fogod hallani, hogy nem kérdezem meg,
nem kell-e dzseki.
Ez kedves,
de igazából nem bánom, ha néha megkérdezed.
Nézzük meg, hogy van Fensi!
Elismerem, kicsit rád akaszkodtam.
Nem könnyű ez az egész.
Örülök, hogy megtaláltad a helyed a Boatwrighton.
Nem csak ott.
Gyere, gyere! Ez az.
FRESCO MOSODA
KÖRÜLBELÜL ÖT HÉTTEL KÉSŐBB
ANTWERPENI FAVÁGÓ-VILÁGBAJNOKSÁG
-Ez az! -Ez az!
KAZEMBE ÉS KETTES NYERIK A FAVÁGÓ-VILÁGBAJNOKSÁGOT
Szia, Reynie! Hogy vagy?
Jól kezdődik ez a félév.
Alig várom, hogy meglátogass! Mindenki meg akar ismerni.
Szia, Reynie! Itt Kate.
Csak tudatni akartam veled,
hogy újra itthon vagyunk, és újra dolgozunk.
Azt hiszem, jól elvagyunk.
Levelet kértél. Ez teljesíti a kérésed.
Szívesen. Constance.
EGY ÚJABB MELLÉNYRE
Az öregek azért kirakóznak, hogy frissen tartsák az agyukat?
Ó, szia!
Némelyikük biztosan.
A tudomány elég egyértelmű az előnyökről.
Akkor talán…
ki tudná deríteni, honnan jöttem?
Ó, szívesen megpróbálom.
Egyébként csak 51 vagyok.
Tudom. Undorító.
Én csak 46-nak nézek ki.
-Ez rengeteg csomag. -Igen.
Csatlakozom a Társasághoz.
-Tényleg? -Hidd el, elkerülhetetlen!
Kiderült, hogy van még egy testvérünk.
És ő nem olyan kedves, mint én.
A feliratot fordította: Gömöri János